Rome - Del 9 "Utica"
Översatt av: OckeJ www.SweSUB.nu
Vi borde ge oss av. Det är snart kväll.
De sover ståendes, vet du.
Elefanterna...
Men när de väl lagt sig ner reser de inte på sig igen.
Jaså? Det visste jag inte.
- Vi borde ge oss av. - Vart?
- Det är inte så långt till Utica. - Utica...
- Vad finns det där? - Skydd.
- Mat. - Vi behöver ingetdera.
- Sömn då. - Sömn vore trevligt.
- Så... - Då blir det Utica.
Kära nån!
- Kan vi inte åstadkomma bättre? - Det spelar ingen roll.
- Hämta vatten så att vi kan tvätta oss. - Och bröd och vin.
Jag tror att jag ska dricka mig full ikväll.
- Du kanske skulle göra mig sällskap. - Det tror jag inte.
- Ryck upp dig, vi lever ju. - Det gör vi.
Där det finns liv finns det hopp.
Jag är rädd att om vi har gjort någonting, gamle vän,
motbevisade vi den tesen.
Aquinas, brödet är segt. Ge mig en kniv.
Scipio...
Du har en tolerant anda.
Om du kan, borde du...
sluta fred med Caesar.
Jag vet inte det. Jag gör detsamma som du.
Det skulle inte jag göra.
- Gå din egen väg. - Hursomhelst kan vi prata om det senare.
Ursäkta mig, jag måste urinera.
Det finns ett dass där borta, tror jag.
Hjälp!
Skicka iväg dem.
Gör det nu.
Skär djupt, pojk.
Adjö, Sir.
Tack så mycket!
Vi hoppas att ni tyckte om våra ansträngningar på denna lyckliga dag!
Lyckliga dag, på vilken vår ärade fader har återvänt!
Lyckliga dag, på vilken den Juliianska solen gått upp -
och förkastat den Pompeiiska natten för alltid!
Lyckliga dag, på vilken våra modiga soldater -
har kommit hem till sina familjer. Lyckliga dag!
Välkommen tillbaka.
- Är du hemma för gott? - Det är jag.
Nu är det slut med soldatlivet.
- Bona dea! - Det är fint, eller hur?
Det är det.
- Vilka är det? - Jag köpte dem förra året.
- Har vi fyra slavar nu? - Jag fick ett bra pris.
Men på en soldatlön?
Slakteriet betalade, vi har gott om pengar.
Slakteriet?
Jag och Lyde har byggt upp en rörelse, 500 djur i veckan.
Mestadels grisar men även får och kor för den religiösa handeln.
Eirene!
- Det är kul att se dig. - Det är kul att se Er, herre.
Du talar! Det är mycket glädjande.
- Vill Ni ha något? - Lite vatten vore trevligt.
Jag har något till dig.
Här, jag hjälper dig.
Underbart.
Parentalia, de dödas festival, inleds den 15:e dagen.
Templen håller stängt och inga bröllop kommer att firas.
Festivalen börjar i femte timman och hålls i arenan.
Vin tillhandahålls av Capitolines broderskap,
och bröd av Gildermjölnarna.
Gildermjölnarna använder det bästa vetet.
Äkta bröd, åt äkta romare.
Den feta slynan i hög person. Det måste kännas skönt att komma hem.
Har du varit borta i två år?
Knullar du fortfarande min mor?
- Om hon vill det. - Det skulle förklara din påflugenhet.
- Ursäkta mig. - Det gör inget. Jag var bara nyfiken.
Och du har rätt; det känns skönt att vara hemma.
Kära pojke!
Så stilig.
- Syster, jag hoppas du mår bra. - Ge mig en kram.
Kom in och tvätta dig, och bli av med häststanken.
Timon, vi träffas senare.
Snälla, mor. Vi blir sena.
- Vi får inte bli sena, det duger inte. - Jag vill inte heller gå på middagen.
Men Caesar har behandlat mig mycket väl och vi måste gå.
- Hedern kräver... - Hedern?! Heder...
Inte heder då, utan förnuftet.
Jag kan inte be om nåd, acceptera en rang och tjänster -
- för att sen vägra honom. - Vad för sorts man ber om nåd?
Jag försäkrar att jag inte är stolt över mig själv.
Jag är inte stolt alls. Istället för självmord får du nöja dig med det.
Ge mig min sjal.
Snälla, kom inte med. Jag framför din ursäkt till Atia.
Absolut inte, jag ska gå dit. Att inte göra det kommer ses som svaghet.
Det kanske gör dig gott att träffa honom. Att få se att han bara är människa.
Förlusten av hans tillgivenhet är inte värd ändlös sorg.
Jag känner ingen sorg. Mina in- vändningar är helt och hållet politiska.
Inte personliga.
Trupperna flydde så fort att jag inte är säker på om de någonsin stannade.
Inte undra på att Pompeius slog Pontius så lätt.
Och härnäst? Germania?
Jag måste tyvärr anordna ett triumftåg och de är hemska att planera.
Men folk älskar parader och vi får inte göra dem besvikna.
Så underbart att se er! Det är mycket för längesen.
- Vi är glada över att vara här. - Mycket glada.
- Är detta en sorgesjal? Har någon dött? - Det är många som har dött.
Så sant. Men det är över nu och vi lever ju fortfarande!
Omöjligt! Octavianus!
Du får mig att känna mig gammal.
Kom.
Den är lika lång som fyra män, har en lång hals, är prickig och-
- den är snabb som en häst. - Jag tror det inte, en ny blandras?
Jag försäkrar, den är verklig. Med lite tur har jag med en i triumftåget.
Jag har försökt få hit en men de dör på vägen.
- De tycker inte om havet. - Det verkar uttröttande!
När triumftåget är över måste du fara till landet och vila upp dig.
Det vore trevligt, men då måste jag arbeta.
- Jag måste styra republiken på rätt väg. - Hur ska du gå tillväga?
Jag har några idéer men är öppen för förslag.
Igår såg jag en bagare i bärstol. En bagare! Sådant hade jag satt stopp för.
Jag ska undersöka det. Octavianus, hur skulle du gå tillväga?
- Gå tillväga med..? - För att styra republiken på rätt väg.
Hur man går tillväga... Jag skulle ordna jobb åt allmänheten -
så att fria män får jobb. Bygga ut akvedukten, utnyttja floden och så vidare.
Jag skulle anställa minst 100 senatorer, av mitt folk och inte av hemliga fiender.
- Vad menar du, Octavianus? - Jag menar inte dig, Brutus.
Du är en man av heder, jag tror att din kapitulation var uppriktig.
- Så snällt av dig. - Dog inte din man, Aelius Seculus, nyligen?
Jag är rädd för det, i Thapsus.
- Du ska ta hans plats hos biskopen. - Vid så ung ålder?
Jag var inte mycket äldre när jag började studera.
Jag har auktoriteten att utse vem jag vill.
Det är en stor ära, kyss din morbrors hand.
Jag kysser din hand, men jag passar nog inte.
- Var inte löjlig, det gör du visst! - Du ordnar väl allt?
- Jag ägnar mig hellre åt poesin ett tag. - Han blir en mycket bra biskop.
- Poesin kan vänta. - Den bör inte vänta för länge.
Poesin hör de unga till. Tycker du inte det?
Där är vi, med Thapsus murar bakom oss. Och er far befann sig här.
Mot oss hade vi legioner, kavalleri och 900 krigselefanter.
Scipio och Juno höll snabb takt men generalen lät dem komma!
- Jag kan göra det. - Snälla, det är mitt jobb, frun blir arg.
Vem är det som är herre?
...vid frontlinjen trodde de att de skulle avancera och innan de blev stoppade -
anföll hela armén Scipios män i högt tempo.
Elefanterna såg oss komma och vände om, sprang in i sina egna män och PANG!
Kaos!
Gråt inte. Det var bara en lek.
Det måste vara tråkigt att sitta här hela dagarna.
- Jag har inget emot det. - Du är friskriven sedan en månad.
- Det är ingen brådska, vi har det bra... - Men jag kan inte driva omkring för evigt.
- Så du vill inte bli slaktare? - Och sköta en butik?
Du får något att göra.
- Passande för en prefekt, eller hur? - Det luktar som förr.
- Det gör det. - Minns du belägringen vid Avaricum?
Ni lär er inget av att sitta still. Det finns fler djur att hänga upp.
- Ni får era pengar imorgon! - Skär av hans näsa.
Sluta upp med det där!
- Sköt ert någon annanstans. - Varför det?
- Det stör handeln. - Och vem fan är du?
- Jag är Lucius Vorenus. - Jag vet vem du är. Soldat, eller hur?
- Har en läcker fru. - Håll tyst. Försvinn, det är en order.
Order? Du är ingen soldat längre. Du är bara en butiksinnehavare.
- Du ska dö för det där! - Gå härifrån, jag vill inte se dig igen.
Båda två... döda!
Fortsätt med vad ni gjorde.
Du borde inte ha gjort så, det var Erastes Fulmens folk.
Han tål inte sådan respektlöshet.
- Du slog honom! - Det var ingenting.
Erastes Fulmen kommer att döda dig.
- Han är bara en skurk. - Han var det tidigare.
När Pompeius lämnade Rom såg han sin chans, han är mäktig nu.
- Han kan döda vem han än vill. - Det är ingen som ska köra med mig.
Jag är prefekt och Evocati! Caesar själv har givit mig en häst.
Tack, Sir.
Jag hoppas att middagen inte var smärtsam för dig.
Jag är van vid smärta, det gör mig inget.
Jag önskar att du inte kände så starkt för honom.
Jag önskar att jag inte kände så starkt för DIG.
Sluta.
Din bror har blivit en mycket stilig man.
- Caesar verkar tycka om honom. - Ja, väldigt mycket.
- Mor hävdar att han är Caesars älskare. - Jaså?
Kokerskan sa att hon hört dem hålla på i klädkammaren.
Octavion påstod att det inte stämde, utan att det gällde -
en fruktansvärd sjukdom som Caesar har. Mor ville inte höra på...
- Vad då för sjukdom? - Jag vet inte.
- Sa han inget om det? - Han hade svurit att inte säga något.
Men sa han "en fruktansvärd sjukdom"?
Du måste ta reda på vad det är för sjukdom.
- Ta reda på vilken gud som förbannat honom. - Hur ska det gå till?
- Det är ju en hemlighet. - Ta reda på det, det är vad jag väntat på.
- Med en guds hjälp kan jag förgöra honom. - Tala inte på det viset.
- Vill du hellre att jag ljuger? - Jag vill att du ska tänka på något annat.
Jag har aldrig ljugit för dig.
Men han har fortfarande ett grepp om mig som han inte släpper.
Kan du inte fråga din bror?
- Skulle det göra dig glad? - Ja, det skulle det.
Vad läser du för något?
En guide för hur man ska tolka olika omen.
- Är den bra? - Du anar inte hur tråkig den är.
Men om jag ska bli biskop måste jag känna till deras jargong.
- Du får inte göra morbror besviken. - "Får inte morbror besviken."
Jag är uttråkad.
- Jag kan läsa för dig. - Om du vill.
"Lilla sparv, min älskades kärlek. Låter den ligga i hennes knä,
att nypa hennes finger, bita fort med näbben.
Jag skulle vilja leka med dig, som hon gör och lindra mitt plågade hjärta."
- Väldigt fint. - Tycker du inte om det?
Du läser väldigt bra men jag är trött på poesi.
Berätta en hemlighet. Något farligt som ingen annan känner till.
Jag känner inte till några sådana hemligheter.
Jag vet...
Berätta om Caesar och hans mystiska sjukdom.
- Vilken sjukdom? - Den du berättade för mor om.
- Det var ingenting, jag hittade på allt. - Så ni var älskare?
- Självklart inte. - Antingen var ni det eller så-
har någon gud förbannat Caesar.
- Det finns inga gudar. - Var inte så hemsk.
Det finns tveklöst någon drivande kraft. Men om du menar varelser som liknar oss-
och lägger sig i våra liv så är det osannolikt.
- Du litar inte på mig. - Jo då, du är min bästa vän.
Varför bryr du dig om ifall han är sjuk?
Det gör jag inte, men det är en hemlighet och värd att höra.
Och jag tvivlar på att du har egna hemligheter att berätta.
- Du har fel. - Vad skulle det vara?
Jag har torterat och dödat en man.
Kommer du ihåg Lucius Vorenus, soldaten som räddade mig i Gallien?
- Har du dödat honom? - Självklart inte. Men han har en fru som-
bedrog honom, och barnet han tror är dotterns är egentligen-
- hans hustrus och en slaktares. - Vad otäckt.
Det var slaktaren jag dödade, eller hjälpte till att döda i alla fall.
- Bravo, antar jag. - Du bad att få höra en hemlighet.
- Ur vägen! - Centurion!
Lucius Vorenus!
Niobe. Du är vacker, som vanligt.
Phyllis hälsar så gott.
Vilken fin familj du har.
Det är kul att se dig efter så lång tid.
Så, du har kommit tillbaka från kriget.
Och civil numera? Det måste vara svårt att anpassa sig.
Annorlunda regler...
Annorlunda, förbannade regler!
Urbo säger att du har slagit honom i ansiktet. Gjorde du det?
- Det gjorde jag. - Ett bra exempel på annorlunda regler!
Du förstår, det är bara jag som är tillåten att slå mitt folk.
Vanliga medborgare som du får inte röra dem.
Om någon gör det måste de straffas, sådana är reglerna.
Kom till saken.
Det här är andra gången som Lucius Vorenus har vanhedrat mig!
På nästa marknadsdag, vid middagstid, ska han söka upp mig på forumet.
Han ska knäböja framför mig, han ska kyssa mina fötter och be om ursäkt.
Gör han inte det kommer jag hit och dödar honom.
Men innan han dör får han se sin fru och sina döttrar bli våldtagna.
- Och sen bränner jag ner den här byggnaden. - Stopp.
Har du sagt ditt? Då kan du gå nu.
God dag!
Så Vorenus fru är en hora, hur hjälper det mig?
Jag är ledsen, det var allt han sa.
- Han svär att Caesar inte är sjuk. - Han ljuger.
Räcker inte det?
Om Caesar är sjuk, så lider han oavsett om du vet om det eller inte.
Han lider, men är inte tillintetgjord.
Du måste gå tillbaka till din bror och få sanningen av honom.
- Hur? Jag har försökt. - Försök igen.
Lova honom något.
Du har faktiskt något som han vill ha.
- Vad menar du? - En man avslöjar allt för sin älskare.
Du kan inte mena allvar.
Hur kan du...
- Du vet att han vill ha dig. - Det vore ett svek mot min bror.
Det vore ett svek mot min familj.
Din familj är ett ormbo, du har inga skyldigheter gentemot dem.
- De är min familj, de älskar mig... - Som jag älskar dig?
Kallar du detta för kärlek?
- Jag kan inte! - Vart ska du? Gå inte.
Din mor dödade Glabius!
Mitt folk fångade en av männen som gjorde det, en av Timons män.
Jag är ledsen.
- Gör som Lyde säger. - Snälla, mor. Kom med oss.
- Min plats är hos er far. - Vad händer om du dör?
Då måste ni stanna på landet, kom inte tillbaka hit. Förstår ni?
Kom inte tillbaka. Ni blir landsbygds- flickor.
Er kusin hittar bra och stiliga bönder som ni kan gifta er med.
Gå och be gudarna om välsignelse.
Kan du inte få Vorenus att göra som Erastes säger, om du ber honom?
Det skulle jag aldrig be om och han skulle aldrig göra det.
Kom alltid ihåg att ni hör till Vorenii- familjen, en respekterad släkt.
Och kom alltid ihåg att vi älskar er väldigt mycket. Gå nu.
Eirene, ska det se ut så här på bordet?
- Snälla Niobe, följ med dem. - Nej, det gör jag inte.
- Det här brödet är gott. - Jag köpte en finare sort.
Det kan vi gott kosta på oss.
Spring och göm er.
Här kommer Konsul Gaius Julius Caesar,
son av Venus, ledare över de Galliska legionerna.
Salve, Lucius Vorenus.
- Er fru är mycket vacker. Hennes namn? - Niobe, Sir.
Res på dig, Niobe.
- Vill Ni dricka av vårt vatten, Sir? - Det gör jag gärna.
Var så god och sitt ner.
Jag har alltid haft höga tankar om dig, Vorenus -
och jag har hört att du är respekterad av ditt folk.
- Jag hoppas det. Därför blir det så, att jag kommer be dig
att stå för en ministerpost i Lägre Aventinen...
på mitt konto.
Tack.
Nå?
Det är en stor ära att ha Er här, Sir, en mycket stor ära.
- Men... jag måste tyvärr tacka nej. - Så du ogillar ännu mina handlingar?
- Er politik är inte min. - Jag vet är medveten om det.
- Som minister måste jag tala. - Och du vill inte tala å en tyranns vägnar.
- Jag talar inte emot min övertygelse. - Delikat.
Du missbedömer mig, jag är ingen tyrann. Jag har tagit makten på lagligt vis.
Jag ska återgälda den makten till folket så fort jag kan.
Jag tänker inte vila förrän Rom är vad det en gång var.
Men jag kan inte lyckas på egen hand. Vill du hjälpa mig?
Letar du efter något speciellt?
Inte egentligen.
- Har du något komiskt? - Jag tror inte det.
Du!
Varför skickade du bort honom?
Jag tycker inte om honom. Han tittar på mig.
Gör han? Se till att Castor pryglar honom.
Kanske det.
- Jag ska ropa på någon annan. - Gör inte det.
Det är skönt att vara ensam.
Visst är det?
- Jag antar det. - Kom och lägg dig hos mig.
Lägga mig? Varför det?
- För att jag vill det. - Varför?
- Varför inte? - Det finns flera anledningar.
När du var liten lade du dig hos mig varje kväll.
Inte varje kväll, bara när jag var rädd.
- Du var rädd väldigt ofta. - Jag är inte rädd nu.
- Låtsas. - Jag är inte bra på att låtsas.
Nu skäms jag. Jag trodde att du ville ha mig.
Du är en man nu, eller hur?
Du kan ta det du vill ha.
- Bror, berätta en sak. - Jaha...
Vad menar du med det?
Nu får jag höra priset.
- Vad menar du? - Du är en ädel kvinna och måste veta-
- att det är fel att förföra sin bror. - Vi står väl ändå över sådana regler?
Incest är inte bara regelvidrigt, utan fel i grund och botten.
Varför är annars så många barn havda genom incest idioter?
Sluta.
Oroa dig inte. Det är inte troligt att jag har befruktat dig.
Men du är inte en kvinna som ger efter för endast lust.
Alltså har du ett annat syfte. Jag miss- tänker att du kommer att fråga om Caesar.
Vad har jag gjort?
Vad HAR du gjort? Berätta.
Lova att du inte berättar något för mor.
- Se på dig! - Du ser ut som tvätt.
- Så där. - Ser det bra ut?
- Mycket bra. - Det känns konstigt.
Sluta, annars smutsar du ner den.
- Hänger den som den ska? - Jag tror det.
- Lugna ner dig. - Jag har inte ens börjat hetsa upp mig!
Nog!
Jag är din son men inget barn, du slår mig inte.
Du knullade din syster, din perversa typ!
Tala inte om vad jag ska och inte ska göra!
- Var tyst! - Du skulle bara våga!
Hur kunde ni göra så här mot mig?
Mitt eget barn.
- Du mördade min make. - Jag sa ju att jag inte gjorde det!
Du ljuger. Servilia fångade en av männen som gjorde det.
- En av Timons män. - Och var är han? Talade du med honom?
Titta på mig.
Jag svär vid mina förfäders andar att jag inte mördade din make.
Du stöder dig på en lögn!
Det är Servilia som ljuger, din dåre. Hon ljög för att vända dig emot mig.
Mitt stackars lamm.
Eirene?
Eirene!
Jag kommer, herrn.
Sätt dig, drick med mig.
Min mor hade likadant hår som du.
Grå ögon däremot... Stora, grå ögon.
Hon var slav på en av gårdarna norrut.
Hon luktade tall, jobbade väl på sågverken.
Jag tror det, det skulle förklara lukten.
Jag vet inte vem min far var. Förmodligen en annan slav.
Säkert en timid jäkel som skyfflade skit för att han inte vågade dö som en man!
Jag skär hellre ut mitt hjärta och äter det, än att knäböja inför någon!
- Tyst på dig! - Sug min kuk! Jag är Titus Pullo!
Eller hur?
- Javisst, herrn. - Du är en snäll flicka.
Men du ler inte så ofta.
- Vill du att jag ska le? - Jag vill att du ska vara lycklig.
Det var bättre.
Ta lite vin.
Kom hit.
Närmre.
Ta av dig klänningen.
- Varför har du mössa på dig? - Jom Kippur.
- Är det idag? - Och du kallar dig jude?
Är du min rabbi, eller?
Undan! Undan!
Nej! Nej!
Ska ingen hjälpa henne?
Nu sticker vi!
Textad av: OckeJ - Synk: Hugga Bugga www.SweSUB.nu